DETTE ER HISTORIEN OM ALBERT DESALVO, BOSTONKVELEREN.
PERSONENE OG HENDELSENE I DENNE FILMEN-
- ER BASERT PÅ FAKTA.
Dette er John Swayze, Boston.
En stor og entusiastisk folkemengde hyller-
- Al Shepard og Gus Grissom-
- og de andre astronautene i "Prosjekt Mercury".
Der ser vi John Glenn.
Gledesrusen er grenseløs i Boston.
Glenns bragd viser at vi kan når det kommer til stykket.
Stoltheten bruser over når han ankommer til rådhuset-
- for å ønskes velkommen av borgermesteren med flere.
Dette er en minneverdig stund.
Applausen stiger til nye høyder-
- når bilkortesjen fortsetter triumfferden gjennom byen.
Æreslunsjen for astronautene holdes på Statler Hilton.
Der skal tusen personer bespises-
- når Boston utbringer en skål for Al Shepard og Johnny Glenn.
Kom inn. Vi er ferdige.
- Hvor lenge har hun vært død? - Fire-fem timer.
- Voldtatt? - Nei, men mishandlet og bitt.
Vi betaler skyhøye skatter, men ikke kommer posten i tide!
De bruker alle pengene på våpen.
Jeg hørte på tv at de rydder jungelen i Afrika et sted.
Tenk det! De burde heller rydde opp i Boston.
Jobber Mara overtid på sykehuset igjen?
Nei. Jeg hørte henne ta inn melken.
- Fortalte jeg om da jeg var sykepl... - Ja da, mange ganger!
Hvis hun var hjemme, ville hun ta inn posten.
Mr. Harris, har du sett Mrs. Edwards i dag?
Han tenker bare på veddeløpsbanen!
Kanskje hun er syk. Hun får migreneanfall.
Mara, er du der?
Hun ville aldri gå fra døra ulåst.
Mr. Harris!
Når ikke noe er stjålet i en mordsak, er motivet ofte personlig.
Et personlig motiv mot to gamle damer i samme område på én uke?
- Det må være en sinnssyk person. - De gjennomsøker ikke leiligheter.
- Ikke noe ble jo stjålet. - La dem få storyen sin.
Kanskje gærningen lette etter et fantasiobjekt.
En brannbil som han tror noen tok fra ham da han var tre.
Hva heter denne knuten?
- Dobbel-knop eller kirurgknute. - Ganske uvanlig, hva?
Sier du at kvinnene ble kvalt av en lege eller en speidergutt?
Hvordan er det med sex? Hva gjorde han med dem?
Spiller det noen rolle? Vi sier ikke noe før vi har sett på tilståelsene.
- Har dere noen? - Det er noen faste-
- som tilstår ethvert mord begått i Boston.
Ser deg senere.
Adjø, mine herrer.
Politiet i Lynn fant en pensjonert sykepleier-
- ved navn Louise Penny. Hun ble kvalt.
- Ble hun voldtatt? - Med en flaske. En gærning går løs.
Kunden min er inne i baren. Han heter Arnie Carr.
- Han er en ganske spesiell type. - På hvilken måte?
Han prater griseprat til han er klar.
Det er ikke så uvanlig.
Men det skjer ikke noe for ham før han liksom-kveler meg.
- Skulle det være verdt 20 dollar?! - Vent litt!
På lørdag, da sykepleieren ble kvalt, kom han ikke som avtalt.
Det samme skjedde da Mrs. Hodak ble kvalt. Det har aldri hendt før.
Han har alltid kommet presis til våre avtaler. Han er den sorten.
Er han dum nok til å prate med meg?
Han er livredd for kona si.
Mr. Carr? Betjent DiNatale. Jeg har noen spørsmål å stille.
- Kjenner du noen som heter Cloe? - Jeg kjenner ingen horer.
Jeg sa ikke noe om horer. Du kom ikke til henne i forrige uke.
Jeg måtte dra utenbys. Til Hyannis og Providence.
- Hva arbeider du med? - Jeg selger maling.
Kan noen bevitne at du var i Hyannis og Providence?
- Jeg må tenke etter. - Tenk!
Er det en forbrytelse ikke å overholde noen avtaler med en dame?
Ekteskapsbrudd er det. Det ville nok kona di mene.
Ikke bland kona mi inn i dette.
Har jenta rotet seg oppi noe bråk?
Jeg kan gjerne hjelpe til, så lenge det blir mellom oss.
Jeg vil vite hvorfor du tenner på å legge hendene om halsen hennes.
- Jeg skader henne ikke. - Hvorfor gjør du det?
Jeg vet ikke.
- Liker du å skremme kvinner? - De vet det ikke er alvor.
- Betaler du dem for å spille redde? - De får bra betalt for det!
Skriv hvor du var og hvem du traff på disse to dagene.
Jeg vil ha navn, steder, klokkeslett... Alt du kommer på.
- Hvem er det? - Rørleggeren.
Jeg skulle se om vasken og doen trengte utskiftning.
- Vaktmesteren har ikke nevnt det. - De står på min liste.
- Kan du komme tilbake senere? - Jeg vet ikke når det kan bli.
- Men hvis du ikke vil forstyrres... - Nei da.
Siden du først er her, får du komme inn.
Man kan ikke være forsiktig nok nå for tiden.
Emma Hodak, Mara Edwards, Louise Penny og Bertha Blum-
- respektable damer, slapp intetanende galningen inn i sine hjem.
Ikke slipp fremmede inn i ditt hjem, uansett påskudd.
Et nød-telefonnummer, RI 2- 1818, er satt opp.
Linjen er åpen døgnet rundt.
Ikke vær redd for å slå alarm-
- så fort du har den minste mistanke til noen. Takk.
Jeg håper dere har forstått. Dere har lister over seksualforbrytere.
Tau inn de dere pleier å overse: Kikkerne, pissoarhomsene-
- blotterne, telefon-stønnerne.
Det er ikke lett å forhøre dem, men ta dem inn til en prat nå.
Blås i å ha noe formelt grunnlag. Vi leter etter mulige mordmistenkte.
Hvis vi ikke finner mannen, er jeg redd dette vil gjenta seg.
Det var alt.
Jeg ringte for et kvarter siden, men det kommer ingen!
Jeg er sykepleier, akkurat som tre av ofrene.
Han har stått her ute tre netter på rad. Takk.
Er du på farten nå igjen? Bli med oss.
Jeg elsker deg.
- Er det Mae? - Ja, det er meg.
- Hvordan har du det i kveld? - Å, er det deg. Bare bra.
- Jeg kjente ikke igjen stemmen. - Hvorfor ikke?
Politiet, dette er Grace Lockwood. Han ringer igjen.
Hun prøver å holde ham på linjen så lenge som mulig.
Du kan sitte på stolen, så sitter jeg i den andre enden av rommet.
- Bruker du truser, Mae? - Noen ganger.
- Hvilken farge? - Svarte.
- Blondetruser eller vanlige? - Blondetruser.
Etterpå tar vi en drink, Mae. Hva drikker du?
Martini.
Martini til Mae.
Jeg vil ha noe søtt. Kanskje en Kahlua.
- Vet du hvorfor det, Mae? - Nei. Hvorfor?
Fordi jeg pleier å...
Jeg kan ikke si noe sikkert ennå, men det er visse fellestrekk.
Slående fellestrekk? Er det flere enn ett?
Det er flere fellestrekk som går igjen i alle sakene.
Her kommer politisjefen i Cambridge.
Har du tid til å si noen ord?
Har du noen kommentar?
En 67 år gammel sykepleier ble kvalt av en Boston-galning.
To av fem mord har skjedd utenfor bygrensen.
Beklager. Morderen er 2/5 Boston-galning.
Gir ofrenes yrke noen ledetråd?
De var også alle gamle, de likte musikk, de hadde rene klær...
- Ble samme knute brukt? - Det vil jeg ikke kommentere.
- Hva slags knute var det? - Dobbel-knop. Som vanlig.
Hvis vi har flere mordere, må de ha gått på samme skole.
Vi har hatt fem kvelninger. Fire politikamre er involvert.
Man spør seg om dette er en effektiv arbeidsmetode.
Er det noe sentralarkiv som alle etterforskere kan bruke?
Kan en etterforsker krysse distrikts- grenser for å forfølge et spor?
Svaret på disse og andre viktige spørsmål er dessverre nei.
- Tenker du på Boston-kveleren? - Jeg blir nervøs av avisartiklene.
Er du engstelig? Hva med kveldene?
Jeg er forsiktig. Etter ni går jeg lite ut.
Jeg mener at vi må beskytte oss og holde dørene låst.
Jeg passer på å være hjemme tidlig og låse døra.
- Og hvis noen ringer på? - Da lukker jeg ikke opp.
- Svarer du ikke? - Jo, men jeg lukker ikke opp.
Jeg gjør som vi har fått beskjed om.
- Hvordan opplever du dette? - Han må være en syk mann.
Ingen andre ville finne på noe sånt.
- Noen forholdsregler? - Jeg er inne om kvelden.
Det er en fryktelig situasjon. Jeg går ikke alene ut om kveldene.
- Er du på vakt? - Ja, det er jeg.
Det er en urovekkende situasjon. Vi får håpe de fakker ham snart.
Tror du politiet gjør sitt beste? Tusen takk skal du ha.
Hun har vært død i minst ett døgn. Ikke voldtatt, men mishandlet.
- Hun fikk denne gjennom hjertet. - Jeg tror ikke hun slapp ham inn.
- Hvordan vet du det? - Dette er et innbruddsverktøy.
Det har jeg lurt på. Hvorfor slipper de ham inn? Alle er redde.
- Ingen tror det kan hende med dem. - De hadde vel tenkt seg noe annet.
- Gamle damer i Boston? - I Boston.
Hvordan er det i New York da?!
"Skattefradrag, tvungen voldgift, forskuddsskatt...
Men ved ekspropriasjon av privat eiendom-
- ut fra mottoet om mest mulig velferd for flest mulig-
- støtte regjeringen på bred motstand.
I dag, under justisminister Brooke-
- vekker ikke ordet 'ekspropriasjons- rett' angst på høyrefløyen engang.
Jeg har arbeidet sammen med ham-
- for å ta unna rettssakene som hoper seg opp..."
- Skal du lese det på radioen? - Ja. Er det noe i veien?
- Det er nokså høytravende. - Jeg har forenklet det.
- Når går det på lufta? - Klokka åtte om morgenen.
Det kan bli en fin avskjedstale for deg.
- Skal jeg dra noe sted? - Nei. Jeg vil ha deg her.
Bare noen ekstra oppgaver.
- Jeg liker ekspropriasjonsrett. - Jeg vet det.
Det er juridisk, formelt, systematisk og upersonlig.
- Hva er det du har i tankene? - Kveleren.
Du har vel litt kontakt med hver- dagen vår. Leser du ikke avisene?
- Bare lederen. - Ser du ikke på tv?
Nei, jeg får vondt i øynene. Jeg ser faktisk selve elektronstrålen.
- Hva er det med kvelningene? - De fortsetter.
Det er bare flaks om man greier å ta en tvangsmorder.
Fire politikamre får kritikken, så staten kan holdes utenfor.
Staten skal ikke holdes utenfor. Vi må samordne etterforskningen.
- Vi må gjøre det. - Hvilken rolle skal jeg spille?
Du skal lede en spesialgruppe og samordne etterforskningen.
Nei.
Jeg ber deg ikke om en tjeneste, og vi kan ikke lønne deg.
Men du ville gjøre samfunnet en tjeneste.
Jeg underviser i og skriver om juss, men praktiserer ikke mitt yrke.
Jeg er ikke kompetent til oppgaven!
Du er intelligent, høyt ansett og en flink administrator.
- Dessuten er du tøff nok. - Jeg er imot det av prinsipp.
- Vil du at mordene skal fortsette? - Jeg vil ikke gjøre det verre.
- Jeg er imot sentralisert politimakt. - Slik taler en sann akademiker!
- Du har en mani for rettferdighet. - Det er et handikap jeg har arvet.
Skal vi ha litt mer te?
- Så kaldt det er ute! - Fingrene min er helt valne.
- Snør det, blir helgen ødelagt. - Det blir den sikkert likevel.
- Har du nøklene dine framme? - Jeg har dem i lomma.
- Disse posene er blytunge. - Hun har låst begge låsene igjen.
- Hun er sikkert ute og kjøper biff. - Slakteren liker henne.
Må hun låse så voldsomt når hun henter posten eller går med søpla?
Det sjuende offeret, Liza Gordon, var ung.
I motsetning til de andre ofrene som var gamle.
Svart, i motsetning til de andre som var hvite.
Og hun bodde sammen med andre-
- i motsetning til de andre som bodde alene.
Fra nå av kan ingen kvinne i Boston føle seg trygg.
Samme hvem hun er eller hvordan hun lever.
Nå skal vi treffe Mr. John Bottomly-
- som skal lede en spesialgruppe i jakten på kveleren.
- Mr. Bottomly. - God dag, Mr. Dreier.
Kan du på et så tidlig stadium si hva ditt første tiltak vil være?
Vi skal kopiere og sammenlikne saksmappene fra alle kamrene:
Boston, Cambridge, Lynn, Lawrence og Salem-
- og lage hoved-saksmapper i disse permene.
Mr. Bottomly...
Kan man trekke noen slutninger av at halve oppslagstavla er tom?
Jeg har snakket med medlemmene i vår psykiatriske gruppe-
- og de tror at mordene vil fortsette til vi har funnet vår mann.
Det snakkes om å finne og behandle de syke før de blir mordere.
- Hva mener du om det? - At snakk er en god beskrivelse.
Hva venter man av et samfunn-
- som bruker 44 prosent av skatteinntektene på å drepe?
- Hvorfor påtok du deg oppdraget? - Justisministeren beordret meg.
- "Beordret"? - Tviler du på det?
Nei vel. Han utfordret meg, og jeg greide ikke å si nei.
Tusen takk. Ellers i dag...
Miss Ridgeway eier huset og leier ut rom.
Hun bor sammen med en Alice Oakville.
De ringte angående en leieboer, Terence Huntley. Han er homse.
- Jeg er betjent DiNatale - Det er en glede å hilse på Dem.
- Dette er overkonstabel McAfee. - Møt min gode venn Miss Oakville.
Jeg sier ikke noe ennå, så får det samme effekt på dere som på meg.
Alice, hva sa jeg da Mr. Huntley hadde hengt opp dette bildet?
Du sa: "Alice, se på dette. Merk deg mine ord!
Den neste han kveler blir en negresse."
- Neste dag ble Liza Gordon myrdet. - Mistenkte du ham før dette?
Fortell om da du så Mr. Huntley i gaten hvor Mrs. Hodak bodde.
Jeg så ham på Gainsborough Street tre dager før hun ble kvalt.
Han gikk og glodde i vinduene til skraphandlerne.
- Er ikke han antikvitetshandler? - Hva så?
Samler alle antikvitetshandlere på bøker som disse?
Marki de Sades samlede verker.
Og fire bind om thugerne.
Jeg er sikker på at De innser betydningen av det.
Naturligvis. Hva er en "thug" og hvem er de Sade?
Thuger er indiske ritualmordere som kveler sine ofre.
"Sadisme" er avledet av de Sade.
Terence Huntley tenker bare på kvelninger og tortur.
Den nye der borte overdriver litt vel mye.
Hun kommer denne veien.
Terence Huntley? John Bottomly. Vi har prøvd å kontakte deg.
- Jeg har hørt det. - Bottomly fra spesialgruppen?
- Du stiller ditt lys under et pledd. - Skjeppe.
- Cedric Ewing og Harold Robin. - En fornøyelse, Mr. Bottomly.
Jeg er meget imponert. Unnskyld oss, men vi har en avtale.
- Hvorfor har du ikke ringt tilbake? - Jeg ringer bare folk jeg kjenner.
- Hvorfor det? - Fordi jeg er for utsatt.
Er man rik og homofil, prøver folk hele tiden å presse en for penger.
Vet du hvorfor jeg oppsøker deg?
Når det er uløste seksualsaker, får vi politiet på nakken.
Vi har fått tips om at du er kveleren.
Miss Ridgeway! Beskytter dere tystere, selv i dette miljøet?
Alle mistenkte sjekkes. Jeg tenkte du foretrakk meg framfor politiet.
Den gamle skole. Eller er du bare nysgjerrig på oss?
- Jeg snuser i rennesteinen. - Jeg ventet ikke slikt fra deg.
- Det var uhøflig av meg. Unnskyld. - Jeg tror du mener det.
- Hva ville du spørre om? - Er du kjent i Gainsborough Street?
- Ja vel. Blomsten! - Unnskyld?
Den som spiller kvinnerollen, er blomsten. Alice Oakville.
Hun så meg der. Jeg handler i bruktbutikkene der.
Her er tid og sted for alle sju mord.
Skriv ned hvor du var, og send listen til meg.
- Mrs. Ridgeway er en avvist elsker. - Det visste jeg ikke.
Vi hadde et forhold. Jeg gjorde det slutt. Hun er en forsmådd kvinne.
Skottene er visst ikke så tette som man tror.
Hun spilte mannens rolle, jeg spilte kvinnens.
- Det var ikke noe å si, så... - Jeg ser deg etter møtet.
Nei. Du trenger å sove. Det trenger vi begge to.
Jeg ser deg i morgen kveld.
Lloyd, jeg sa jo...
DEN ÅTTENDE KVELNINGEN
Hei, Lewis.
Vet du at du ikke trenger å svare på noen spørsmål?
Jeg svarer gjerne på intelligente spørsmål.
- Hvorfor sparer du på dette? - Den som kveler en kvinne, er ok.
- Hold opp, David. - Og denne?
- Jeg er syk. - Eller full. Hva har du drukket?
Vipp skurkene av pinnen med irrelevante spørsmål!
- Hvor kjøpte du denne? - Også irrelevant. Inkompetent!
Hvorfor sminken? Leker du Othello?
Du verden, en intellektuell byråkrat. Jeg er Othello.
- Othello kvalte sin utro hustru. - Vi giftet oss i går morges.
Den åttende ble kvalt om ettermiddagen.
- Først vigsel, så mord? - Ja. Er man allmektig, så...
Du har lest journalen min!
De sier at jeg lider av... Jes... Jesus-vrangforestillinger.
- Hva tror du? - Overlat det spørsmålet til legene.
- Sikter dere ham? Ellers... - De håper at jeg skal avsløre noe!
Du kjenner vel igjen desperate menn?
- Vi setter ham inn. - For å ha et avisutklipp?
For ulovlig våpenbesittelse og konemishandling.
- Hun ville aldri anmelde meg. - Vedder du?
Mrs. Parker?
Politivold. Vi har sluttet med det.
Unnskyld.
- Hvem er det? - Det er meg, oberst Brumley.
Du er enda søtere enn jeg husker fra festen.
Jeg husker faktisk ikke festen.
Men jeg husker deg. La meg ta frakken.
Ja, det er så mange fester rundt omkring. Ikke sant?
Det kan man si, ja. Skal det være en drink?
Kall meg Lyonel. En Coca-Cola, takk.
Jeg har malaria, så legen anbefaler cola.
De legene jeg kjenner, er halvfulle før klokka blir fem.
- Kjenner du mange leger? - Ja. Jeg er sykepleier.
Det visste jeg ikke. Jeg liker sykepleiere.
De har en viss følelse for... Virkeligheten.
Du har en nett kropp. Hva er det?
En pistol, oberst. Jeg er politikvinne også. Julian!
Dette er betjent Soshnick og overkonstabel McAfee.
Jeg tror jeg trenger en drink likevel.
Den beryktede oberst Brumley! Det var ikke lett å finne deg.
- Mac, ser han ut som en oberst? - Jeg er egentlig ikke oberst.
Grossist i kolonialvarer, var det?
Vel likner han ikke en oberst, men ikke en picklesselger heller.
Vet du at det er en forbrytelse å utgi seg for å være offiser?
- Bare om man bærer uniform. - Hvordan finner du dem?
I telefonkatalogen.
Eller hvis de er pene som Diana, så følger jeg etter dem hjem.
- Hvor lenge har du holdt på? - I omtrent seks måneder.
En av damene sier at du har en liten, svart bok.
Du har vært en flittig maur.
Gainsborough Street, Park Drive, Salem... Han har vært alle stedene.
- Hvor mange navn har du her? - Omtrent fem hundre.
- Hvor mange fikk du napp hos? - I hvert fall to tredjedeler.
- På seks måneder?! - Ja.
- Vet du hvorfor du gjør dette? - Det er en slags hobby.
I denne byen er kvinnene angivelig livredde for kveleren.
Likevel greier denne mannen, en vilt fremmed-
- uten vanskeligheter å snakke seg i seng med dem.
- Det er ikke så enkelt. - Du kunne ha drept dem.
- Jeg kan ikke gjøre en flue fortred. - Sjekk ham ut nøye.
Finn ut alt om kostholdet hans så vi andre kan få et tips.
Maten er klar. Gå og vekk June.
- Mr. Bottomly, hva har du å si nå? - Ingen kommentar.
Dette er det niende offeret. Dere må ha noe å fortelle.
- Samme igjen? - Ja. Hvorfor slipper de ham inn?
June Williams, 19 år. Pressen vil ha en uttalelse.
Vis dem sannheten! Skrem folk til å holde dørene sine låst.
Ikke nevn kosten. Utenom oss er det bare morderen som vet om det.
Vi rekker et smørbrød før flyet lander.
Jeg må innrømme at jeg trodde du spøkte til å begynne med.
Kvelningsmordene er ingen spøk.
- Hva pokker betyr ESP? - Ekstrasensorisk persepsjon.
Å vite hva som har hendt uten å ha vært til stede. En slags telepati.
- Jeg tror ikke på sånt. - Vitenskapen tar det på alvor.
Hurkos har hjulpet politifolk over hele verden. Det kan bevises.
Det er bare tilfeldigheter.
Vi har ni døde kvinner, men ennå ikke et eneste spor.
Hvem skal betale denne ESP-fyren?
En rik venn av justisministeren.
Rik og eksentrisk.
Jeg er villig til hva som helst hvis vi bare får noe å gå på.
Mr. Chiari bor i Rockport. Miss Eden var der dagen før hun døde.
- Undersøkte du det? - Ja. Hør på fortsettelsen.
"Jeg ba om et tegn på Chiaris skyld, og i går fikk jeg det.
Jeg våknet og så en blå ildkule skrive 'Chiari' i taket."
- Noe mer? - Dette kom fra en sykepleierskole.
De fikk det fra en Mr. O'Rourke: "Jeg er en ungkar som lurer på-
- om dere vet om en sykepleier som kunne tenke seg å bli min kone."
- Tragisk. - Ja. Men hør på dette:
Han ble sparket fra en skobutikk for å ha befølt en kunde.
Vertinnen sier at han sover rett på sengefjærene.
En munkeorden kastet ham ut fordi han var sinnssyk.
Han vasket seg nedi doskålen. Han har fått elektrosjokk.
Finn ut mer om ham.
- Hvem av dem er guruen? - Texastypen er livvakten.
- John Bottomly. Dette er DiNatale. - Alle kaller meg Peter.
Kan jeg få se legitimasjonen deres?
Hvordan greide dere å unnslippe journalistene?
Vi ba avisene, radio og tv om å lukke øynene.
Så hvis Peter mislykkes, får ingen vite det, og ingen roper "humbug"?
- Vi har en haug for hvert mord. - Er kvinnenes undertøy og sånt her?
- Det kommer. - Da begynner vi med bildene.
Du prøver å bløffe, hva? Dette er uekte. Det hører ikke til.
Du skal avsløre Peter, hva? Nå prøver vi med et ekte bilde.
Det øverste er et hus. Hus hvor mord ble begått.
Under det er det en død kvinne. Slik.
Ganske bra, hva?
- Unnskyld meg. Bilen streiket. - Politibetjent Phil Lisi.
Det var ikke bilen som streiket. Jeg skal fortelle hva som hendte.
Du ringer kjæresten: "Jeg kan ikke komme. Må treffe denne Hurkos."
Hun sa: "Jo da, kom over på en kopp kaffe."
Ikke sant? Så du drar til henne.
Hun bøyer seg fram for å skjenke.
Du griper henne, legger henne på bordet, og... bang!
Så drar du hit. Det er derfor du kom for sent.
- Du er en farlig mann, Peter. - Jeg forteller sannheten.
La Peter se dameklærne.
Ikke ta det så tungt, Phil.
Kanskje de andre også tok venninnen på vei hit. Kanskje jeg bløffer.
Jeg ser ham! Ikke særlig stor.
167... 170 cm.
60 eller kanskje 65 kilo.
Han sover ikke i seng. Han ligger på gulvet.
Nei. På madrass.
Nei, han sover bare på sengefjærene.
Han elsker damevesker. Jeg ser mange damevesker.
Han bruker dem til sex!
Men det får ham til å føle seg dårlig, ikke bra.
Jeg trenger et Boston-kart. Fort!
- Han bor her! - Cambridge.
Han er prest!
Nei, ikke prest. Men han bor med prest, kler seg som prest.
De tar vare på ham, men han skader seg selv.
Han skitner til... Han vasker seg i doen. De kaster ham ut.
Jeg må gi meg nå.
Skaff ransakelsesordre for Eugene O'Rourke. Her er brevet.
En 23 år gammel pike i Cambridge.
- Det er den tiende. - O'Rourke bor i Cambridge.
- Jeg har noe, hva? - Det har du, ja.
Se på dette!
- Kvelerens knute. - Ikke trekk forhastede slutninger.
Tegningene er nye for meg, men kryssene avmerker hvor de lå.
Tenk om Peter Hurkos løser saken!
Herregud, se på denne yogaboka.
4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 kropper!
Er ikke det bevis nok?
- Eugene T. O'Rourke? - Har du noen advokat?
Broren min er advokat. Men han snakker ikke med meg.
Vi kan skaffe deg en. Du har krav på advokathjelp.
Det er ikke advokat jeg trenger.
Jeg kan ikke huske at jeg ikke var som nå.
Jeg... jeg...
Fortsett.
Jeg kan ikke!
Jeg trodde jeg kunne, men jeg kan det ikke!
Jeg burde sperres inne.
De ga meg elektrosjokk og tvang meg til å forlate klosteret.
- Hvorfor måtte du dra derfra? - Du vet ikke hvordan det er.
Jeg vet at dere har sett på alt her.
Dere så i garderobeskapet og fant håndveskene.
Det er det eneste jeg tenker på.
Det eneste jeg greier å tenke på!
Jeg vet jeg er uren.
Jeg vasker meg i dritt for å straffe meg selv.
Jeg gjør andre ting også. Fryktelige, avskyelige ting.
- Hva betyr disse kryssene? - Jeg tok et brevkurs i tegning.
Jeg krysset av de stedene jeg måtte ta om igjen.
Hvorfor klusset du over ti av disse kvinnene?
Jeg likte ikke de bildene.
Hvorfor er alt dette knyttet sammen?
Jeg samler på dem til seiersgudinnen.
- Hvor kjøpte du denne? - Den er ikke min.
Nei, du mistet den. Hvor kjøpte du den?
Hva er det du sier? Jeg har aldri sett den før.
Eugene, vi vet alt om deg.
Gud vil at du skal fortelle sannheten. Han vet at du har lidd.
Gud ber deg fortelle sannheten. Han vil også at du skal bli frelst.
Fortell sannheten, nå.
Jeg prøver. Dette er vanskelig for meg.
- Det er en forferdelig, skitten... - Nei. Ikke om håndveskene, Eugene.
- Hva skal jeg snakke om da? - Begynn med begynnelsen.
Hvordan drepte du Mrs. Hodak? Hvordan kom du deg inn?
Du kan ikke føle deg noe verre enn du gjør nå. Du får det bedre.
Dere tror at jeg...
- Jeg trodde dere ville hjelpe meg! - Vi vil hjelpe deg.
Gå deres vei!
Jeg har aldri gjort noen noe vondt i hele mitt liv!
Bare meg selv.
Vil du at jeg skal ordne med sykehusinnleggelse for deg?
Nei, dere vil ikke hjelpe. Dere bare prøver å lure meg!
Etter loven i Massachusetts-
- kan du legges inn til observasjon i ti dager uten ditt samtykke.
Jeg kan ikke hindre dere hvis det er det dere vil.
Ja. Så får du tenkt deg om.
- Opp med deg. - Hva? Han skal ha legehjelp!
- Vi finner en lege inne i byen. - Nei. Vi får en hit.
- Men hvis vi begynner nå, kan vi... - Kan vi hva?
Min ESP sier meg at vi har landet på feil sted. Ring etter legen.
Dere kan komme inn. Vi er klare.
Psykologistudent, jobbet deltid på sykehuset.
- Voldtatt? - Nei.
Det er ham. Alt låst fra innsiden, samme knuten, ingen voldtekt.
Knivstikk i ring rundt brystet, og ett i midten.
Det tyder på at morderen er homse. Se på dette.
Hun holdt på med hovedoppgaven sin.
"Faktorer vedrørende den mannlige homofiliens etiologi."
Hun kjente ham og slapp ham inn. Hun satt i denne stolen og pratet.
Sotflekker. De må være fra skoene hans.
- Noen mannlige venner? - Tre, hvorav to homser.
- Den tredje var hennes elsker. - Vi lever i en frigjort tid.
Alle tre har sikkert gode alibier.
Dette er kveleren, ja.
Hun slapp ham inn, men hun kjente ham ikke. Han er neppe homse.
Hvis vi ikke tar ham snart, blir vi degradert til parkeringsvakter.
Slik levde og døde-
- John Fitzgerald Kennedy.
Hundre statsoverhoder viser ham den siste ære. Frankrikes De Gaulle.
Prins Philip fra Storbritannia. Erhard fra Tyskland.
Verdens mektigste menn.
En slik forsamling har aldri vært sett i Amerika før.
Ikke vær lei deg, far.
- Jeg fatter ikke at han er død. - Ikke jeg heller.
- Jeg går og sjekker fyringskjelen. - Nå?
- Jeg trenger å få litt frisk luft. - Kom hjem til middag klokka seks.
Det er en dag da landesorg råder i hans hjemland.
En dag da hele verden spør seg hvordan dette kunne skje.
Man undrer seg, men finner ingen svar.
Hei. Vaktmesteren sa jeg skulle se på badet ditt.
- Er det noen som jobber i dag? - Ja, er det ikke forferdelig?
- Kan du komme tilbake i morgen? - Ja. Unnskyld forstyrrelsen.
Forresten, vent! Jeg vil gjerne få ordnet badet.
- Det ser ikke bra ut. - Jeg vet det. Jeg har sagt fra.
Til og med flisene faller fra hverandre.
NUMMER 11
- Det er maleren. Vi skal male om. - Det visste jeg ikke.
- Du står på min liste. - Be verten ringe meg først.
- Vil du ikke ha det gjort, så... - Ja vel, kom opp.
- Hei! Hva er det du gjør? - Er det din bil?
Kan du flytte den? Jeg skal inn med møbler.
- Jeg leter etter en leilighet. - Utleieren bor i nummer tre.
Men det er ingen ledig leilighet.
Ikke skrik, så skal jeg ikke skade deg.
- Miss Cluny? - Ja.
- John Bottomly vil snakke med deg. - Mannen som overfalt deg, er viktig.
Vi tror det kan ha vært kveleren.
Du er heldig som lever.
Hva er det siste du husker før du våknet her?
Jeg holdt på å stryke. Jeg husker at jeg strøk noen greier.
- Jeg liker ikke å stryke. - Husker du ikke noe mer?
Jeg husker at jeg ikke kunne røre meg.
Jeg prøvde, men det gikk ikke.
- Hva hindret deg? - Jeg vet ikke. Jeg var helt lammet.
- Var hele kroppen lammet? - Jeg tror ikke det.
Jeg kunne vri meg til sidene. Jeg prøvde hele tiden.
Hvorfor kunne du ikke bevege hender og føtter?
Han brøt seg inn hos meg!
Mr. DeSalvo, advokaten sier at du motsetter deg hans hjelp.
- Jeg ber deg følge hans råd. - Men jeg har jo ikke gjort noe.
Tror du de to konstablene ville arrestere en uskyldig person?
- Hvorfor skulle de gjøre det? - Det lurer jeg også på.
Du hadde dette innbruddsverktøyet på deg. Erkjenner du at den er din?
Hvorfor ikke? Jeg kjøpte den, og så ble jeg slått ned av politiet.
Vitner hevder at du ble forfulgt over to kvartaler før de tok deg.
Jeg blåser i hva de sier. De lyver. Ingen forfulgte meg.
Jeg tror det er mulig at Mr. DeSalvo er sinnsforvirret.
- Er du enig? - Det er mulig.
Etter loven må du stilles for retten innen 48 timer.
Jeg tror ikke du er klar for det.
Du kan legges inn på et mentalsykehus-
- for å avgjøre om og når du er i stand til å møte i en rettssak.
Jeg drømte om filler som ble flerret og flerret.
Skjedde det av seg selv, eller var det noen som gjorde det?
Nei, det var bare filler.
- Hypnosene plager deg ikke? - Nei. Jeg er uthvilt etterpå.
La meg hypnotisere deg nå, mens du har fillene i tankene.
Følg hånden min med blikket ditt.
Fokuser på hånden.
Øynene dine blir tunge.
Du vil sove. Du vil gå tilbake til drømmen for å hjelpe oss.
Se hvem som rev i stykker fillene.
Jeg bet ham i hånden! Jeg kan kjenne smaken!
Ser du noe mer enn hånden? Ansiktet? Kroppen hans?
- Nei. - Prøv.
Jeg greier det ikke.
Jeg har ikke noe her å gjøre.
Men alle sier vel det, hva?
Vet du hvordan jeg kom hit? En politimann slo meg ned på gata.
De sa at linjalen min som jeg har i jobben, var et innbruddsverktøy.
PARKERINGSBEVIS
Jeg tør nesten ikke trekke pusten.
Den foreløpige diagnosen-
- tyder på en klassisk personlighets-spaltning.
- Vet pasienten at han er to personer? - Nei.
Han vet virkelig ikke hva den andre delen av ham gjør?
"Den andre delen av ham" er et misvisende uttrykk.
Det er faktisk to helt atskilte personer-
- bokstavelig talt to personer, som bytter på å bruke én kropp.
Doktor Nagy. Det er fra apoteket.
- Han benekter at han ble bitt. - Han lyver.
Nei. Hvis diagnosen er riktig, så ble ikke han, men den andre bitt.
Én definisjon på tilregnelighet er en som ikke er på mentalsykehus.
- Hvor jobber han? - Pyne Fyringsanlegg.
Soten på gulvet hos Terry Evans kan ha kommet fra en fyrkjele.
Sjekk timelisten hans mot mord- tidene. Finn ut hvor han var når.
Nummer sju, 5. oktober. Liza Gordon, Huntington Avenue 215.
Femte oktober...
DeSalvo var ferdig med en jobb på Rollins Place klokka to.
Hun døde ca halv tre. Han kunne fint ha greid det.
Nummer åtte, 19. oktober. Bobbie Eden, Park Drive 205.
Hun døde ca halv åtte.
Han hadde en reparasjon i Park Drive 405.
Han var ferdig klokka sju. Han kunne ha drept henne også.
Nummer ni, 1. november. June Williams, Charles Street 448.
Hun døde ca klokka tolv om dagen.
Han var på verkstedet hele dagen. Lunsj fra halv tolv til kvart på ett!
Han drepte henne i lunsjpausen.
Nummer ti, 10. november. Terry Evans, Essex Street 24.
Hun døde ca klokka ett.
Han var på verkstedet til tolv.
Reparasjon i Hudson Street mellom tre og seks. Han drepte nummer ti.
Nummer elleve, 25. november. Pat Bruner...
25. november? Det var da Kennedy ble begravet.
Alt var stengt da. Han hadde anledningen.
Skaff vakthold på sykehuset.
Hva har du sagt til barna om hvor jeg er?
De har ikke spurt.
Har de ikke spurt etter meg?
De er bare barn. Barn godtar ting som de er.
Men... savner de meg ikke?
- Jeg snakket med Mr. Asgeirsson. - Hvorfor snakket du med ham?!
Han skal forsvare meg, sier de. Hvorfor?
Albert, jeg sier bare det han sa til meg.
Du vil vel vite det? Ikke bli sint på meg.
Det er ikke jeg som sier dette. Jeg tror ikke noe.
Hva sa han, da?
Han ba meg prate med deg.
Han mener du burde erkjenne deg skyldig i innbrudd.
Kutt ut!
Tror du på det de sier?
Albert, jeg tror ikke noen ting. Jeg vet ikke hva som skjer!
Han sa at hvis du erkjenner det, så gjør det ikke noe-
- om de finner det ut.
- Finner ut hva? - At du er syk.
- Så du tror dem? - Jeg elsker deg, Albert.
Jeg elsker deg, Irmgard.
Han trenger troen på sin egen uskyld.
Forhør kan sette fart i uroen som han helt sikkert føler.
Er ikke det meningen, da? Å gjøre uroen så sterk at han sprekker?
Phil har rett, han må forhøres.
Du burde forhøre ham-
- for du har fått ferten av byttet og vil nedlegge det.
- Ikke bry deg med mine motiver. - Jeg går ikke med på forhør.
- Aller minst hvis han er syk. - Vil du ikke vite sannheten?
Jo, men jeg vil ikke medvirke til at han henrettes.
Hvis jeg finner det ut uten at han risikerer noe?
Jeg kan fraskrive meg retten til å bruke det han sier her mot ham.
- Hva er vitsen i det? - Er han kveleren, kan vi puste ut.
Du står ved ditt ord, men hva med en etterfølger?
Vi skriver under, begge to. Hvis noen prøver å bruke materialet-
- vil det avvises som "framskaffet under falske forutsetninger".
Det er et medisinsk, ikke et juridisk problem.
Du tenker ikke på faren du utsetter ham for.
Hvis "familiefaren" innser at han også er "kveleren", rakner han.
Vi har ikke noe håndfast bevis. Det er min eneste mulighet.
Han kan bli katatonisk. Flykte fra seg selv, trekke seg helt bort.
Ingen vet bort hvor, men de er ikke blant oss.
Det er et tungt ansvar. Tenk om han er uskyldig-
- og du får ham til å rakne?
- Ville han måtte bli her for alltid? - Etter all sannsynlighet.
Da er det nesten som en fellende dom.
Jeg vet at jeg ikke trenger å si noe hvis jeg ikke vil.
Det stemmer.
Og ikke noe av det du sier kan bli brukt mot deg.
Jeg beklager, jeg husker ikke noe. Han ser ut som hvem som helst.
Se på hånden hans.
Den gjør meg redd på en måte, men jeg husker ham fremdeles ikke.
Greier du ikke bedre enn dette?
- Jeg beklager. - Takk for at du prøvde.
Husker du hva du gjorde dagen før du ble arrestert?
- Jeg var på jobb. - Var det da du skadet hånden?
Hva har hånden min med saken å gjøre?
Fortell din versjon først, så ser vi på det som hendte.
Avviker din forklaring fra fakta, må jeg anta at det feiler deg noe.
Ja vel. Jeg reparerte en fyrkjele i søndre Boston.
Det var lekkasje fra flere rør. Varmluft og gass kom ut.
Ventilen hadde kilt seg fast-
- så jeg rev opp noen filler for å prøve å...
Jeg rev opp noen filler for å prøve å stanse lekkasjene.
Jeg kjente lukten av...
- Hva hendte da? - Jeg prøvde å tvinge ventilen igjen-
- med skiftenøkkelen min.
Jeg dro til, men så glapp skiftenøkkelen.
Hånden min...
Ja? Hva hendte med hånden din?
- Den kom vel inn i viften. - Er du ikke sikker?
Jo da, jeg er sikker. Hånden kom borti viften.
- Jeg er sliten. - Ja, det holder for i dag.
Jeg vil at du skal forstå din situasjon.
Hvis du blir utskrevet, stilles du for retten-
- og blir trolig dømt for innbrudd.
Ellers må du bli her fordi legene mener du er syk-
- men ikke vet hva som feiler deg.
Ikke i noe fall blir du satt fri.
Ja, jeg er ikke dum. Men hva skal jeg gjøre? Ingen vil høre på meg.
Hør på meg. Det er derfor jeg er her.
Kanskje vi kan finne ut hva som hendte.
Hvis det ikke var fordi jeg er så urolig for Irmgard og barna...
Da hadde jeg gitt blanke.
Husker du da astronautene var i byen? Det var en stor parade.
Ja, det husker jeg. Jeg tror jeg så paraden.
Hvor var du?
Jeg tror jeg sto foran Statler Hilton hotell.
- Hva så du? - Hva har det med saken å gjøre?
Jeg vil sammenlikne dine minner med fakta.
Vi har arbeidslisten din, og kan sjekke om du husker riktig.
- Men hvorfor skulle jeg lyve? - Du lyver ikke, men husker feil.
Det kan være slik du viklet deg inn i alt dette.
La meg se...
Jeg sto utenfor Statler Hilton.
Jeg sto litt bakenfor folkemengden.
Jeg husker at jeg ville tidlig hjem den dagen.
Jeg hadde lovet Judy å reparere dukkehuset hennes.
Så jeg gikk før paraden var ferdig for å hente bilen.
Jeg ville ut fra parkeringsplassen før folkemengden blokkerte gatene.
- Fortell om Judys dukkehus. - Det er et vanlig dukkehus.
Jeg bygde et slags lekerom i kjelleren-
- i huset mitt for noen år siden.
Judy ville ha det samme i dukkehuset sitt.
Unger er litt rare når det gjelder sånt.
Var det en stor jobb?
Man måtte ha spesialverktøy.
Bittesmått verktøy.
- Føler du deg ikke bra? - Jeg husker ikke forskjellige ting.
- Det er vanskelig. - Naturligvis er det det.
Det er nok for i dag.
Sett deg ned, Albert.
- Hvordan har du det? - Ikke så bra.
- Du går og snakker i søvne. - Jeg har hørt om det.
Men jeg husker ikke noe av det.
Skal jeg stanse samtalene med Bottomly, så du får deg en pause?
Nei.
- Men du syns det er slitsomt? - Det er forferdelig.
- Hvorfor vil du fortsette, da? - Jeg vet ikke.
Hva føler du når du snakker med Bottomly?
Jeg vet ikke.
Det føles alltid som om noe skal skje, men så gjør det aldri det.
- Men du liker følelsen? - Ja da, på en måte.
Det er skummelt. Som når man kjører bil for fort.
Når dette "noe" ikke skjer, hva føler du da?
Da føler jeg meg dårlig. Som om bunnen har ramlet ut.
Som om allting forsvinner og jeg ikke greier å få tak i det.
Jeg husker da jeg gikk til skriftemål da jeg var liten.
Da jeg gikk til skriftestolen, føltes alt fint.
Jeg skulle skrifte alle mulige små og store synder.
Men plutselig så mistet jeg alt jeg skulle si.
Jeg kunne se det strømme ut fra hodet mitt og bort fra skriftestolen.
Så var det borte, og jeg hadde ikke noe å si til presten.
Det var en grusom følelse. Slik føler jeg det overfor Mr. Bottomly.
Men det er en god følelse-
- når du tror du skal greie å fortelle ham noe?
Ja, men jeg er redd også.
Som om... Det kommer kanskje av... At jeg ikke fortalte ham noe.
Hva tror du ville skje-
- hvis du fant ut hva dette "noe" var, og fortalte det til ham?
Jeg ville dø.
- God morgen, Albert. - God morgen.
- Husker du presidentens begravelse? - Alle husker vel den dagen.
- Fortell meg hva du gjorde. - Hva er vitsen?
Det kan ikke sjekkes med fakta. Jeg jobbet ikke den dagen.
Hva vi gjør på nasjonale krisedager kan fortelle oss mye om oss selv.
Du holder noe skjult for meg.
Du også. Vi prøver å bytte opplysninger.
- Tenk om jeg nekter å fortsette? - Det gjør du ikke, Albert.
Du er en ærlig mann. Du vil vel vite sannheten?
Vil jeg føle meg bedre? Lover du at jeg vil føle meg bedre?
Naturligvis.
- Så du på tv den dagen? - Ja.
- Syntes du det var fælt? - Først trodde jeg det ikke.
Men da det gikk opp for meg, følte jeg meg dårlig.
- Så du på tv hele dagen? - Det var slik jeg kunne vise respekt.
Gikk du ikke ut?
Jo, jeg tok en tur i bilen. Jeg ville ikke se på mer.
- Fortsett, Albert. - Jeg stanset av en eller annen grunn.
- Gikk du ut av bilen? - Nei.
Var det postombæring den dagen? Jeg vet jeg så etter posten.
- Da du kom hjem? - Hvor skulle jeg ellers se etter den?
- Hva er det? - Jeg slo henne. Jeg så noe.
- Hva da? - Jeg vet ikke, men det skremte meg!
- Hva så det ut som? - Det bare lynte forbi i hodet.
Hva er det som hender med meg?
Du fikk et angstanfall. Skal jeg hente legen?
Jeg trenger ingen lege.
Jeg skal klare dette selv.
Kanskje jeg holder på å miste forstanden.
Nei, men du vet nå at noe er galt. Vil du gå med på det?
Ja, noe er galt.
- Skal du ha? - Nei.
- Hva er det du gjør? - Leser juss.
Juss i sin alminnelighet?
Det er beroligende. Andre leser bøker om biler eller skytevåpen.
- Men det hjelper ikke. - Nei.
Jeg tror det er like før han sprekker.
- Det var bra. - Han lider.
Du er heller ikke hoppende glad.
Nei, men jeg må ikke innse noe så uhyrlig om meg selv.
Ikke noe så uhyrlig? Hva er det i deg som er litt uhyrlig, da?
Når man sitter oppe sent om natten og betrakter seg selv...
Da har sannheten en tendens til å ligge der, rett foran deg.
Jeg liker dette.
Jeg syns det er et spennende spill, og liker ikke det om meg.
Ikke vær for hard mot deg selv. Du er ikke mer enn et menneske.
Det er fælt å oppdage i min alder at man ikke er den man trodde.
- Når begynner du i morgen? - Tidlig.
Da syns jeg du skulle legge deg.
- Michael bokset ham på nesen. - Hva sa du til guttens mor?
At han måtte leke pent med Michael hvis han ville komme til oss.
Michael ypper. Jeg har sett ham gjøre det.
- Hvordan går det på skolen? - Vis far karakterkortet ditt.
- Ikke dårlig. - Takk.
Når skal du slutte å være gal, far?
- Hvem har sagt at far er gal? - Faren til Michaels venn sa det.
- Hvordan står det til med Mr. Pyne? - Han skulle skrive til deg.
Han vet du ikke ville gjøre noe galt. Han skulle sende lønnen din.
Vent!
- Hva er det? - Du slo mor!
- Hvor får barnet slike tanker fra? - Jeg så deg!
- Hva har du tenkt å gjøre? - Gi ham noe beroligende.
- Du ser på et sykt dyr. - Det gjorde de han kvalte også.
Jeg vil ha ham nå.
Hun er imot meg. Jeg vet ikke hvorfor.
Hun er redd for meg, enda jeg ikke sa noe stygt til henne.
Rørte du henne?
Jeg så meg selv røre henne. Det bare dukket opp i hodet.
- Men hvordan kunne hun vite det? - Hva dukket opp i hodet ditt?
Plutselig ville jeg... Nei, det var ikke egentlig meg.
Det var noen inni meg som ikke ville ha henne der!
Men det var ikke meg! Jeg elsker Irmgard.
Og du så altså den andre personen angripe henne?
Har du nevnt det for legen? Du skyver det vekk, ikke sant?
Det vet jeg ikke. Jeg prøver å...
Disse tingene flyr inn og ut av hodet mitt. Jeg forstår det ikke.
Albert, husker du hva du gjorde på nyttårsaften?
Første nyttårsdag?
Jeg så nyttårsparaden på tv med barna.
Siden spiste vi middag klokka to. Vi pleier...
Vi spiser tidlig på helligdager.
- Og dagen etter det igjen, da? - Da jobbet jeg på Charles Street.
- Når tok du kvelden? - Omtrent halv fire.
- Hva gjorde du etterpå? - Jeg dro hjem.
- Ikke? - Er du sikker på at du dro hjem?
Jeg vet ikke. Jeg vet ikke hva som hender med meg!
Nå har du sjansen til å forstå det som flyr inn og ut av hodet ditt.
Du dro ikke hjem den ettermiddagen.
Nei vel, hvis du sier det.
Hva var det du så her forleden da du reagerte så voldsomt?
- Jeg kan ikke... - Du vil vel vite det? Føle deg bedre?
Hva var det du så?
- Postkasser. - Dine egne?
- Hva mer så du? - En mørk gang.
- Hva mer? Prøv! - Jeg kan ikke...
En kvinnes bryst. Jeg kan ikke se ansiktet hennes.
Hva drev hun med?
- Blusen hennes revnet i hånden min. - Nå, Albert! Prøv å huske.
Du dro fra jobben. Hva gjorde du så? Tenk tilbake!
- Nei, jeg kan ikke. - Du vil ikke slippe det fram.
- Jeg prøver. - Nei! Hva gjorde du etter jobben?
Kom igjen, våg å se på det!
Jeg... kjører nedover gaten.
Jeg kjører nedover gaten med bilen.
Hvor er det du skal?
Ikke noe sted. Jeg skal bare finne et sted å parkere.
Jeg parkerte bilen.
Jeg gikk bort til huset som var der.
Miss Williams, husverten ba meg se på lekkasjen i veggene.
Jeg vet ikke om jeg kan i morgen. Nei vel, det er greit.
Ja, som du vil.
Ja, jeg kan se lekkasjen.
Ikke skrik! Ingen skal gjøre deg noe.
Ta dem av.
Den også.
Snu deg rundt. Snu deg og rekk meg hendene.
Jeg vil ikke at du skal klore meg.
Legg deg ned. Legg deg ned!
Ligg ordentlig ned.
Albert?
ALBERT DESALVO, FOR TIDEN FENGLSET I MASSACHUSETTS-
- ER ALDRI BLITT STILT FOR RETTEN FOR KVELNINGSMORDENE.
FILMEN ER SLUTT, MEN SAMFUNNETS ANSVAR FOR Å OPPDAGE-
- OG BEHANDLE DE VOLDELIGE BLANT OSS, ER IKKE BEG YNT.
Tekst: SDI Media Group
[NORWEGIAN]